U N I V E R S A L S T U D I O S ПРЕДСТАВЯ
Един филм на С Т И В Ъ Н С П И Л Б Ъ Р Г
СЪВМЕСТНО С D R E A M W O R K S
-= М Ю Н Х Е Н = -
Филмът е вдъхновен от истински случай.
at http:/subs. unacs. bg
Срам, срам... Да затворят бирарията.
Откъде сте, момчета?
Не говорят английски, пич.
Да прескочим оградата.
Хайде, ще ти помогна.
Точно така.
И умната. Чао.
Предаваме на живо от репортерското студио на Ей Би Си,
точно до Олимпийското градче в Мюнхен, Западна Германия.
Мирът на Олимпийските игри
бе помрачен тази сутрин около 5 ч.
Все още не се знае колко израелци са взети за заложници.
Изглежда, членовете на "Черния Септември" са хвърлили през прозореца
списък с исканията си. Според думите им: "Израелската военна машина"
трябва да освободи 200 араби, задържани по политически причини
или заложниците ще бъдат убити.
В края се апелира за обединение на революционерите по света.
Това е блок № 31. В момента
8 или 9 ужасени човешки същества са взети в плен.
Исканията на похитителите са много... Някой се появи току-що!
Това сигурно е един от терористите - човекът с маската.
Чудно какво ли се върти в главата му в момента?
Отново се водиха преговори.
Говорителят на групата излезе, после се прибра...
Изглежда текат усилени преговори и консултации.
Питър Дженингс отбеляза, че поради сложното немско законодателство,
армията няма да участва в спасяването.
В момента виждате спортист, който вероятно държи автомат.
Питър Дженингс се включва отново, за да ни покаже онова, което вижда.
Джим, виждам около дузина служители на сигурността,
облечени като спортисти...
Предупредихме ги. Казахме им какво ще се случи, ако опитат.
Мисля, че трябва да го направим. - Действията им са показност.
Опитват да убедят света, че знаят какво вършат и са подготвени.
Върви им кажи да се оттеглят или ще се случи нещо лошо.
Изглежда, обсадата на сградата се отменя
и немската полиция се оттегля от района.
Властите ще прекратят операцията по искане на водача на федаините.
Терористите следели събитията по телевизията в апартамента.
Похитителите са поискали да бъдат преместени,
но все още не се знае кога и как ще стане това.
Тук е Питър. Има ли нещо ново, което можеш да ни кажеш?
Разбира се, че имам, Питър...
...В момента са спрели в зоната между блокове 28 и 12...
Това, което се чува тук е, че отиват към летището Фестенфелбрук.
Току що хеликоптер кацна право в градчето. Виждаш ли портал №7?
Тук е Винс Колдинг, току що видях 4- ма от заложниците в един хеликоптер
...и още 5, които са в първия.
Мисля, че случващото се е очевидно много сериозно.
Пред портала са спрели полицейски коли и военни машини...
Ето влизат - 5, 6... още една. През главния портал... Атакуват масирано.
По последна информация, сякаш адът се е отворил на летището...
Точно така, Питър, полицията е обградила хеликоптера.
Сега ни съобщават, че всичките 9 заложника са спасени.
Повтарям, около 1 часа след полунощ, престрелката е прекратена.
Тежки сражения се водиха на летището, но по някакъв начин заложниците
са спасени. Според информацията, всички терористи са били убити...
...от немските специални части.
Кой ще извести семействата? Някой трябва да им съобщи.
Младите вместо да воюват, могат да се състезават помежду си...
Според мен, араби и евреи могат идеално да съжителстват.
Ала сега Питър, те отново са разединени и то
в момент, когато изглеждаше, че могат да се сближат.
Ще завърша с думи на баща ми: "Най-големите ни надежди са
и най големите ни страхове. " Някои от тях днес станаха реалност.
Общо 11 са заложниците, двама са били убити в стаите си...
...вчера сутринта. Деветима са били убити
на летището тази нощ. Всички са загинали.
След церемонията, смълчаните 80,000 присъстващи
видяха как оцелелите спортисти, се качват на самолета
с ковчезите на загиналите си другари, за да се приберат заедно у дома.
Огромна тълпа заля "Дисни уърлд стрийт"
и площада пред Кнесета в Йерусалим.
Хората плачат и разкъсват дрехите си. На утрешното погребение в Йерусалим
се очаква да присъстват десетки хиляди опечалени.
Ето имената на спортистите, които бяха взети заложници,
измъчвани и накрая убити от арабски терористи.
Йозеф Гутфорд, Елиазър Халфен.
Яков Шпрингер. - Д- р Уадия Хадад.
Абу Дауд, Ахмуд Амшари.
Андре Шпицер, Зеев Фридман.
Кехат Шур. - Уали Зорайтер.
Д- р Вазилав Кубайзив. Камал Насър.
Марк Славин. Амитцур Шапира.
Давид Бергер. - Камал Адуан.
Абу Юсеф, Мухамад Будияр.
Йозеф Романо, Моше Вайнберг.
Хюсеин Амхир, Али Хасан Саламе.
Опитах се да не мисля за теб, ала не успях.
Имам най-скучната работа в света. Едва ли нещо може да ми се случи.
И те бяха само спортисти, отишли на олимпиада, а виж какво стана.
Сега какво? - Сега ще си имаме бебе.
Единадесет имена. - Дайте заповед и започваме.
Същото и като случая с Айхман.
Казахме на тези касапи: Щом не искате да живеем заедно в този свят,
тогава и ние не желаем да живеем заедно с вас.
Така е справедливо, права ли съм?
Издебнати и посечени още веднъж.
Целият свят се забавлява, палят се олимпийски огньове
и изведнъж - мъртви евреи в Германия. Ала светът не му пука.
Ние отвърнахме. 75 самолета бомбардираха тренировъчните им лагери.
Хората слабо се интересуват от граничните лагери...
Най-малко 60 мъртви араби и бог знае колко още ранени.
Трябва да привлечем вниманието на света. - Да, но става дума и за друго.
Нека ви напомня. Али Хасан Саламе.
Той създаде "Черният Септември".
Той е мозъкът на убийствата в Мюнхен.
Тези хора... Те искат да ни унищожат.
Забравете мира засега. Трябва да им покажем, че сме силни.
Имаме закони, представляваме цивилизацията.
Някои смятат, че няма как цивилизовано да се борим с такива хора.
Но дори не знам кои са тези маниаци, нито откъде идват.
Палестинци ли са? Не можем да сме сигурни.
Кажи ми кои закони защитават подобни хора.
Днес гледам от различен ъгъл.
На всяка цивилизация се налага да прави компромис
със ценностната си система.
Решението е взето. Поемам цялата отговорност.
Хафнер? Отиваме в Йерусалим. Влизайте.
Хайде, сър.
Здравей. Аз съм генерал Замир. - Да.
Пред вас положи клетва моята част, когато се присъединих към Мосад.
Не те помня, но помня баща ти, разбира се.
Авнер. Мина толкова... - 2 години откакто работех за вас.
Да, помня. Седни, моля.
Харари, генерал Мудаф, генерал Яриф...
Как си, как е баща ти? - Добре, благодаря.
Кафе? Радвам се да те видя отново. - Седни.
Шефът на Мосад, 2-ма генерали и министър-председателят! Явно е важно.
Налице е нещо ново. Нападението в Мюнхен промени всичко.
Искаме да те помолим да приемеш една мисия.
Много важна мисия. Ще трябва да напуснеш страната и семейството си.
Може би за години. - Опасно е.
Не можеш да я обсъждаш с никого, дори и със съпругата си.
Сега трябва да кажеш нещо. - Имаш ли въпроси?
Явно няма да охранявам туристи при полетите на "Ел Ал".
Нямаш ли въпроси? Нали ти споменахме колко ще е опасно?
Сестра ми почина във вторник. - Съжалявам.
Рак. Заради това не можах да отида
на погребението на отбора.
Отсъствието ми подразни много хора, но тя беше моя сестра.
Семейството е много важно.
Съпругата ти е бременна. - Да, в седмия месец.
Да е жива и здрава. Ти бе един от любимите ми бодигардове.
Харесват ми сръчни и държеливи хора.
Харесва ви да имате наблизо син на герой, нали?
Истината е, че не приличаш много на баща си.
Така ли? - По-скоро приличаш на майка си.
Утре сутрин. Не можеш ли да решиш за един ден,
значи не можеш да взимаш решения.
Сестра й умря, но мисля, че не отиде на погребението на отбора,
защото много хора бяха ядосани от отказа й да преговаря с терористите.
Не отиде, защото не искаше да бъде изгонена.
Добре е, че не задаваш въпроси. Само казваш "Да".
Отговарям за мисията ти. Казвам се Ефраим.
До кой месец от бременността е позволено да правиш секс?
До деня на раждането.
Не се притеснявай, няма да си тук.
Нали...?
Каквото и да искат, се увери, че ще те повишат, за да подсигуриш бебето си.
Не бих могъл да живея, ако откажа това.
Майка ти е знаела какво прави. Изоставила те е...
Баща ми го нямаше, беше в затвора. Тя беше съкрушена.
Да, разбира се. - Всеки би постъпил като нея.
Да, завела те е в един кибуц и те е изоставила.
Сега мислиш, че Израел е твоята майка.
Слушай...
Няма да се откажа, докато те не престанат.
Разбираш ли ме? - Обичам те.
Не съм прекрасната жена на героя.
Първо: напускаш Мосад. Това е новия ти договор.
Пише, че не си на служба, не ти плащаме, нямаш пенсия или други помощи.
Всъщност договаряме се, че нямаме договор.
Ще ми дадете ли копие? - Не. Връщам ти вноските за пенсия.
Сега официално си никой. Безработен и без социална осигуровка.
Ще откриеш две сметки в Ю Би Ес Женева.
Разходите за мисията в едната а заплатата в другата сметка,
с която ще разполагаш след като мисията завърши.
Също така, за всеки от хората си ще отвориш отделна сметка...
Колко човека ще ми трябват за тази мисия?
В сметката за разходите ще внесем 250,000 долара.
Когато ги свършиш, ще внесем още. Искам фактури!
Не работиш за барон Ротшилд, а за Израел. Това е малка страна.
Аз самият идвам от калта в Украйна
и не вярвам на вас "кибуците", и в неограничените харчове по операциите.
Роден съм в Израел. Не съм чужденец.
Откъде е дядо ти? - Франкфурт.
Значи си чужденец. Съпругата ти
ще получава 1000 долара месечно в собствена банкова сметка.
В кутията на оперативната сметка ще ти оставяме съобщения.
И ти можеш да ни оставяш. Но не би трябвало да има съобщения.
Искам фактури. Разбра ли ме? - Разбрах.
Каквото и да правиш, някой друг го плаща.
Имат 11 палестински имена, планирали операцията в Мюнхен.
Трябва да ги убиеш. Един по един.
Всички са в Европа. Ще останеш там колкото е необходимо.
Само Европа, без арабски страни. Те са за нас, не за теб.
Без Източния блок. Това ще ядоса руснаците, а ние не искаме това.
Няма да имаш контакти с нас. - Ще ми давате ли поне информация?
Вкарваме пари от несъществуващи фондове
в сейф, за който не знаем, при банка, в която никога не сме стъпвали.
Няма помощ, защото не сме и чували за теб. Действай като терористите.
Да не мислиш, че контактуват с главния си щаб? Не.
Искаме ги мъртви. Няма нищо по-добро от това
да хапнеш сладкиш покрай морето. Сега можеш да питаш.
Сам ли съм? - Още четирима.
Знаят как да се оправят с коли и документи. Ще почистят след теб,
ако паспортът ти случайно падне върху някой мъртвец.
Ти си водач на екипа. - Кой ще извършва убийствата?
Ти, кой друг? Може с огнестрелно оръжие,
но по-добре с бомби. Един от хората ти разбира от тях.
Искаме да четем в "Ле Монд", че известен арабски терорист е мъртъв,
но кой го е убил - не се знае. - Защо аз?
Че какво ти има на теб? - Нямам опит като полеви агент,
следователно, не съм известен. - Дори и аз не те познавам сега.
Но съм живял като дете във Франкфурт, т. е. познавам Европа, нали?
Така е и освен това - не биеш на очи. Не си човек, тип Чарлз Бронсън.
Аз съм типичен евреин. - Знам. Знам много за теб.
Ти си готин. С куче и чакаш бебе. Не би застрелял някой испански прислужник.
Без прислужници и цивилни. Не можем да си позволим подобни проблеми.
Няма да е трудно да ги открием. Някои от тях дори не се крият.
Трудната част е да не се прецакаш, като те хванат или убият.
Искаш ли последното парче баклава? - Не.
Мъдро решение. Избягвай сладкото - вече нямаш здравна осигуровка.
Говори капитанът. Добре дошли на борда на полета за Женева...
...летим на височина 9,000 метра и ви желаем приятен полет.
Не стреляйте, не разбирам какво казвате.
Натиснете бутона, когато привършите.
Приятен ден. - Благодаря.
Водачът на екипа е и кулинар! - Не е като кухнята в кибуца.
Правил ли си го преди? - Хайде, сядайте.
Едва от десет минути съм в играта...
Искам да избия всички тези свини...
Благодаря. - Някой от вас има ли опит?
Той продава антики. - Тук във Франкфурт. Добре върви.
Специалист съм по всякакви документи и харесвам ранния датски модерн.
А ти? - Аз правя играчки.
Мислех, че се занимаваш с бомби? - Правя играчки в Брюксел.
За бомбите трябваше да посещавам вечерната гимназия.
Жена ми очаква дете. - Наздраве! Кога?
След някой и друг месец. - Дали ще сме свършили дотогава?
Преследваме Али Хасан Саламе, нали?
Това е задачата, нали? Да убием човека, планирал Мюнхен?
Странно е... да мислиш за себе си като за убиец.
Ами мисли се за нещо друго. - За войник на фронта.
Ти знаеш да стреляш...
да убиваш хора. Прав ли съм?
Прекрасно е, че чакаш бебе, но имам предвид...
Ти правиш кукли в работилница за играчки...
Ти продаваш антики. Не знам ти с какво се занимаваш.
Аз ли? Притеснявам се.
Тогава защо ти си шеф на екипа? - Защото единствен знае да готви.
Андреас. Изненадан ли си?
Изненадан? Та ти ми строши челюстта! - Защото спеше с приятелката ми.
Слушай, в града съм. Ти наблизо ли си? - Да, тук съм с приятелката ми...
Искаш ли да наминеш? - Перфектно.
Трябва ли човек да разглежда правдата и неправдата като етични въпроси?
Това е проблемът.
Маркус казва, че според Хегел, неправдата не е морална категория.
Маркс пише, че свободата предизвиква неправда. Сляпата анархия на капитализма.
Вие трябва да сте подготвени, да различавате правда от неправда.
Двете понятия изразяват борба - част от равновесието на чистата диалектика.
Невероятна е, нали? - Нямам никаква идея за какво говори.
От кои си? Баадер-Майнхоф или Фракция "Червена армия"?
Поне "Червена армия". - Не четеш много, а?
Нямам време. - С какво се занимаваш?
Работя за едни американци. - Богати американци, а?
Ивоне, май Авнер иска да си легнете.
Липсваш ми.
Обичахме се. Това беше отдавна - в гимназията.
Това са 60,000 долара. - Имам някои имена.
Хора, които трябва да открия за богатите ми американски приятели.
Дай ми парите, Ивоне.
150. -100, в брой.
Сто хиляди долара!
Не познаваш хората, които търся.
Трябва ли? - Не.
Но може би знаеш за някой, който ги познава.
За американци работиш, нали? - Да.
Ето виж... Джеймс Медисън.
Мога да попитам някои приятели.
Арабите не се крият. Мюнхен бе голям успех за тях.
Привлякоха вниманието на всички...
Наемат хора, кроят планове... Кажи ми имена.
Не мога да ти помогна, ако не зная кого търсиш.
Трябва да се довериш. Трябва да рискуваш.
Аз ти вярвам. Носиш много пари в брой и говориш малко.
Другите само си приказват - като моя приятел Андреас.
Не спира да дърдори. Кажи ми едно име.
Абу Дауд, Абу Юсуф,
Фаил Саид, Камал Насър, Саламе.
Забрави за Саламе. Много е труден. - Чакай! Защо търсиш тези араби?
Искам 50,000 долара за име. - Трябва да е добра информация?
Определено си струва парите. Уаил Саид е тук, в Рим.
Току що преведе "1001 нощи" на италиански.
Утре ще чете пред публика.
Има внучка, на която се обажда всеки ден в Дамаск.
Да не би да искаш да влезеш в ООП? - Трябва да поговорим. Насаме.
Мисля, че ще са ти нужни хора да ти помагат. С коли, оръжие...
Слушай, не му вярвай, разбра ли?
Чувал съм, че е доста опасен. - Върви си! Не искам да пострадаш.
Да пострадам ли? Защо?
Ако кажеш на някого за това, не отговарям...
Просто не го прави. Не го прави!
Ще ти доставим всичко, което искаш.
Искам фактури.
Какво ме привлече към "Приказките на Шехеразада"?
Приказките, които вие наричате "Хиляда и една нощи".
Аз не съм арабин, палестинец съм.
Защо един палестински поет би работил години
върху превода на "Хиляда и една нощ" от арабски на италиански?
Освен заради перспективата да стане мултимилионер.
Харесва ми това, което класиците наричат "Силата на белетристиката".
Връзката между белетристиката и оцеляването.
Благодаря ви, че дойдохте. Благодаря.
Вие ли сте Фаил Саид? - Да, а вие кои сте?
Знаете ли защо сме тук?
Вие ли сте... Фаил Саид? - Вече каза, че е той.
Какво ще правим? - Свалете оръжието.
Какво да правя? - Знаете ли защо сме тук?
Свалете оръжието.
Какво стана? Застреляхте ли го? Не чух изстрели.
Уби ли го? - Мисля, че да.
Пийни малко вино. Празнуваме.
Ех, тези стари истории на Пейсах?
Ангелите се веселят, защото египтяните току що са се издавили в Червено море.
Не казах, че се веселим. Просто празнуваме.
И рече Господ: "Защо празнувате? Вие току що избихте много мои деца!"
По моите сметки,
г- н Саид ни струва приблизително 352,000 долара.
Не приключихме историята. Ангелите отговорили на Господ:
"Празнуваме Господи, защото когато хората чуят за случката с египтяните,
ще разберат посланието ти. " - А то е?
Не се шегувай с евреите.
Не знам за вас, но аз не празнувам. Ще се веселя!
Остави чашата.
Танцувай с мен. Хайде.
Как се казвате? - Франц Сторч.
Може да ме наричате Луи.
Доволен ли сте от нашите услуги?. - Скъпички са.
Евреин и французин, можем вечно да се пазарим.
Не съм евреин. - Какво означава "рамсом"?
Вид подправка, но не й е сезона. И чесънът ще свърши работа.
Баща ми понякога забравя кой сезон е. - Нищо не разбирам от храни.
Защо ме праща да пазарувам?
Питаш се дали съм френски разузнавач. - Или ЦРУ, или КГБ?
Или някой, който доставя информация и на двете страни.
Може да съм всеки. Ти също.
Правенето на документи е скука.
Ето ти нещо интересно. Щом не работиш за никое правителство...
Тук съм по частна работа. - Чух за богатите американци.
Аз също имам частен бизнес. Семейството ми.
Можем да открием почти всеки, за всеки, който поиска, където и да е.
Не се кланяме на ничия идеология.
Обичаме всички, мразим всички, чувствата ми са толкова объркани.
Ако не работиш за никое правителство, ние знаем или намираме.
Не открием ли - не плащаш.
Похитителите са възнамерявали да приземят самолета на Мюнхенското летище
и да качат на борда трима затворници от края на пистата.
Капитанът издигнал самолета, когато арабин опрял граната в главата му...
Какво става? - "Луфтханза" - похитен на път от Дамаск.
Похитителите искали да освободят трима убийци от затвора в Мюнхен.
Германците се съгласили веднага.
Виж ги, вече са свободни. В Либия са.
Май не ви е весело вече, а?
Израелците убиват араби в Египет, Йордания, Ливан...
Виж ги. Като кинозвезди са...
Вие застреляхте ли някой от израелските заложници?
Не е важно дали съм стрелял или не...
В Триполи е. Да го убием. - Не можем да ходим в арабски държави.
Ще се занимаваме с имената, които са ни дали.
Махмуд Хамшури.
Смятате ли, че постигнахте нещо с операцията в Мюнхен?
Направихме така, че гласът ни да бъде чут от целия свят...
Това негови думи ли са?
Каза, да. Гласът им е бил чут от целия свят,
светът, който преди това не им е обръщал внимание.
Мисля, че това, което е искал да каже,
е че сега светът ще започне да ни чува.
От 24 години сме най-голямата бежанска популация.
Отнеха ни домовете. Живеем в лагери,
без бъдеще, без прехрана и образование за децата ни.
Оправдана ли е атаката в Мюнхен?
ООП осъжда атаките срещу цивилни. - Кажете това на вашият вестник...
24 години населението ни бе атакувано от Израел, ден след ден...
Разкажете им за годините, през които Израел проливаше палестинска кръв.
И кой се безпокоеше за нас? - Знаете, че Израел наскоро бомбардира
два бежански лагера в Либия и Сирия. Двеста души бяха убити.
Веднага след Мюнхен. - И Мюнхен не бе причината.
И как завърши, и кога завинаги ще свърши?
Извинете, искам да използвам телефона. Трябва да се обадя на редактора ми.
Да, извинете. Точно до прозореца е. Оттам, моля.
Добър ден.
Знаем ли какво точно е направил този мъж?
Преди две години е организирал убийството на Бен Гурион в Копенхаген.
Сега ръководи Ал-Фатах във Франция. - Ръководи?
Получи ли доказателства от Тел Авив? - Така казват, и аз им вярвам.
Ти не вярваш ли? В криза сме. Животът не винаги е прекрасен.
Искаш да сложиш микрофони и да търсиш доказателства ли? Давай!
Готово е. - Добре. Не мисли за това.
Така... Сега... Включвам го...
Когато вдигнеш телефона светва червената лампичка...
После вземаш ключа, вкарваш го и го завърташ.
Сега чакаме червената лампичка.
Камионът няма ли да блокира сигнала? - Не.
Дистанционното работи ли?
Върни се на позицията си, можеш да импровизираш. Заминавай на ъгъла.
Не се притеснявай. Ще работи.
Спри! Прекрати!
Продължаваме или се отказваме?
Махмуд Хамшури? - Да.
В болница е. - Не се знае колко зле сме го ранили.
Конфети ли сложи в телефона? - Не исках да събарям цялата сграда.
Какво искаш от мен? - Още един труп.
Ще трябват около 200,000 долара за убийството на обект N°2.
Ще трябва пак да използваме пистолети. - Никой не забелязва стрелците.
Бомбите действат двояко - елиминират обекта и всяват страх у терористите.
Звучи добре, но когато бомбата проработи. Обяд?
Тази сутрин в 9:30, писмо-бомба избухна в израелското посолство в Лондон,
Д- р Амир Шафори отворил писмото и бил убит на място.
Открили са още няколко писма в посолството.
Предполагам са пропуснали едно. - До Д-р Ханиган.
Прибавиха още една част към хаоса.
Открили са още около 12 писма в Израел, Канада, Аржентина,
Виена, Киншаса, Париж, Брюксел. Повечето, изпратени от Холандия.
"Черният Септември"! - Това им е отговорът.
За Хамшури. - Също така за Саид.
Разговарят с нас. Вече водим диалог.
Къде си? - В Ню Йорк, проследявам нещо.
Ще ти се обадя пак.
"ДОБРЕ ДОШЛИ В ИЗРЕЛ"
Ще посетиш ли баща си?
Защо се бавят толкова? - Не става бързо.
Имаме най-добрите болници в света.
Когато ти се роди, баща ти го нямаше. Бях сама.
Бил е в затвора.
Трябва ли да си тук? Не си ли на мисия?
Какво сега, ще ме предадеш ли?
Как е той? - Не го виждам често.
В частта е постоянно, а там се чувствам подтисната.
Ти как си? - Оправям се. Не се тревожи за мен.
Гордея се заради това, което правиш. - Ти не знаеш какво е.
Гледам те... и виждам всичко, което ми е нужно.
Изглежда ужасно. - Прилича на теб.
Искам временно да се преместиш.
Подредих едно местенце Бруклин. Не мога да си идвам в Израел.
Ню Йорк. - Така ще ви виждам по-често.
Ню Йорк сити?
Но семейството ми и родителите ти са тук.
Искаш моите родители да я отгледат? Виж какво направиха с мен.
Вече не искаш дъщеря ти да е израелка?
Винаги ще бъде израелка.
В Бруклин ще е поредната бездомна еврейка.
Не ви ли виждам, не мога да работя. - А какво вършиш?
Не го прави Авнар, това е домът ни. - Ти си единственият ми дом.
Какво?
Това е толкова е сантиментално. - Не беше лесно да го кажа.
Смея се. - Не ми се смей.
Не трябваше да се омъжвам за разнежена личност. Проваляш ми живота.
Майка ти се гаври с мен.
Само му виж охраната на онзи тип.
Гледай, постоянно са с него. - Тези са руснаци.
Без съмнение е той. - Хюсеин Абад ал-Шир.
Стаята му е точно до тази на двойка израелски младоженци.
Оженили са се в Кипър, защото не е евреин. Втори брак му е.
Да се опитаме да ги взривим. - КГБ го докарват по мръкнало.
Той светва лампите, преоблича се, гаси лампите
ляга си в кревата и... взривяваме леглото!
Познавах един агент, който се страхуваше да си спи в леглото
и всяка нощ лягаше на пода в дрешника.
Все още продължава да го прави. Спи в килерите.
Ако и този е така, имаме проблем. А ако си легне в кревата,
механизмът се включва от теглото му, кръгът се затваря...
И... Активираме дистанционното.
Добре. Да свалим матрака.
Наех съседната стая.
Защо? - Има балкон.
Когато си легне, ще дам сигнал, като изгася лампите.
А ако бомбата е прекалено мощна, а ти си наблизо?
Това няма да се случи. - Така ли?
Робърт? Робърт! - Разбира се, че не.
Авнер...
Син или дъщеря? - Дъщеря.
Да е жива и здрава.
Имам новини от Париж.
Д- р Хамшури е починал от раните си.
Така че още веднъж, наздраве, Авнер.
Стив, млъкни.
Добър вечер. - Добър вечер.
Светлините са красиви. - Да, така е.
Откъде сте? - Дюселдорф.
Така ли? Никога не бих предположил.
Мислех ви за швед.
Преподавах в Швеция. Езици на Близкия изток.
Преподавах на ливанките как да чистят къщите... на шведски.
Тук ли бяхте снощи? - Не, току що пристигнах.
Забравете за спане.
Правят това по цяла нощ. Ето... по цели часове.
Имам приспивателни. - Няма проблем, ще издържа.
Сигурен ли сте? - Благодаря. Всичко е наред.
Лека нощ. Приятни сънища.
Чакай сигнала. Когато Авнер загаси лампите.
Давай, давай!
Някой да ми помогне! Не мога да виждам!
Можеш ли да виждаш? Стълбите са натам.
Взривът беше прекалено мощен. Можеше да загинеш.
За малко да убиеш Авнер. - Не исках тази марка пластичен взрив.
Някой е подменил етикета на взрива.
Авнер, Луи ли достави експлозива? - Да, защо?
Защо му се доверяваме? - Нямаме идея кой е той.
Той ни намира целите. Без него няма мисия.
Пластичния взрив бе много по-мощен отколкото поисках.
Някой е сменил етикета. Можеше да бъдеш убит.
Луи работи за ООП. Използват ни, за да чистим техните проблеми.
Това са глупости. - Чие е риболовното корабче?
Луи го уреди.
Експлозивите бяха добри. Понякога бомбаджиите са нервни, разбираемо е.
Страхът прави... - Моят човек си е наред.
Грешката е в експлозивите ти.
Намерихме още три имена. - Три?
Да, три.
Трябва да си доволен. - Доволен съм. Кой?
Кемал Адуан, Кемал Насър и Абу Юсуф.
Адуан и Абу Юсуф? Къде са?
Ливан. Бейрут.
Адуан и Абу Юсуф?
Сериозни типове, а?
Усмихнете се, г-н Сторч, това е втора Коледа.
Бих искал да ти платя допълнително за тези 3 имена.
600,000 долара.
Г- н Сторч, нашата група не се интересува от правителствата.
От никое правителство. Не работим нито с тях, нито за тях.
Това е едно от главните условия за съдействието ми, ясно ли е?
Ако разбера, че щедростта ви е опит за купуване на съдействието ни
или информацията ми е била споделена с ЦРУ, МИ-6 или МОСАД.
Не работя за МИ-6 или... - Нямате идея за кого работите.
Излъжете ме и ще стана недостижим и много недоволен.
Нека ви почерпя питие. - Пазете си парите...
При тези цени ще са ви необходими. - Определено е важна информация.
Абу Юсуф е номер 3 в цялата палестинска организация.
Първи е Арафат, следва Абаш и после той. Разбира се, че е важна.
Той е мозъкът във веригата. - Знам кой е.
След Саламе, Абу Юсуф е втората ни по важност цел, нали така?
И Адуан командва всички акции на запад, нали?
Това е съществено. Тези цели са важни. Трябва да отидем в Бейрут.
Не. Стоим далеч от арабските държави. МОСАД и армията се оправят с тях.
Какво е това? - Не можеш да изпратиш армията.
Няма да разрешат. - Кой няма да разреши?
Източникът ни не знае, че сме МОСАД. - Вие не сте от МОСАД.
Ако командосите влязат в Бейрут, източника ни ще ни отреже.
Защо не излезем да поговорим? Сами. - Вечерята ще изстине.
Трябва да отидем в Бейрут. - Това е наша информация и наша работа.
Забавно е да слушам детските ви хрумвания. Досега се справяхте прилично.
Прилично ли? - Харчите много пари. Какво очаквате?
Много хора от МОСАД не знаят за вас.
Никой не знае. Всички се питат: Кой избива терористите?
Наши хора ли са? Защо не ни е казано?
Може би ще успея да включа един двама, но без МОСАД и армията е невъзможно.
Приемете го. - Приемаме, но не и нашият източник.
Кой е източникът ти?
Време е да ми кажеш. Не те моля. Това е заповед.
Не можеш. Той не работи за теб. - Аз плащам, така че работиш за мен.
Работя за кутия в женевска банка. - Искаш ли да я видиш празна?
Искам да ни оставиш да работим. - Какво ви става?
На всички вас? Пораснете и то по-бързо!
Не си играем игри. Кой е източникът? Откъде е информацията?
Искам номера му!
Съседката ни слуша с радост. Малко е глуха, но теб със сигурност чува.
Дайте източника и участвате. - Значи заминаваме за Бейрут,
след това ще го използваме, за да намерим останалите цели.
А ти ще ни оставиш да си вършим работата.
Доста хора, за да застреляме трима типа.
По дяволите, къде е той?
Хайде! Давай!
Татко иска да се запознаете. - Татко?
Моят татко. Той е шефът на нашата група.
Мислех, че си ти. - Всеки работи за някого.
Не съм бил в Бейрут. - Е, все някой е бил.
Световни медии сочат израелската армия. Но ти попадна на мушката,
след като плати толкова щедро. Не обичам да карам татко да чака.
Ще кажа на хората си къде отивам. - Не знаеш къде отиваш.
И ще носиш тази маска.
Забрави. Това е лудост. - Да тръгваме тогава.
Чакай, чакай!
Той е там.
Луи каза, че си готвач. - Да, знам да готвя.
Ще ми помогнеш ли?
Сложи месото в мивката.
Не ги мий.
Ще мирише лошо. - И защо ги слагам в умивалника?
Защото ако излезе стомашния сок цялата кухня ще замирише на урина.
Махни мазнината.
Нека да ти видя ръцете.
Прекалено големи за добър готвач. - Аз имах същия проблем.
Можех да съм майстор-готвач, ала имам ръце на касапин - като твоите.
Ние сме фатални мъже. Ръце на касапи, чувствителни души.
Не са ли твърде кисели за ядене. - Береш ги, нарязваш ги,
вариш ги със захар и ще видиш колко са вкусни.
Наричай ме Татко. - Не мога.
Така ли? - Вече имам татко.
Почиташ ли го? - Тук съм заради Бейрут.
Татко ти трябва да е горд от сина си.
Ще наберем малко, за да може другите да узреят. Доста народ изхранвам.
Семейство са ви. Така трябва. - Да.
Не работим с правителства. - Луи ми каза.
И това, което направи беше, за да си изхраниш семейството ли?